Jeg må tale med mademoiselle Lipscomb.
- På denne tid? - Det haster. Om min søster.
De vil vække hele huset.
Mademoiselle Lipscomb!
Det er monsieur Claudel.
Paul! Hvad er der sket? Hvad er der sket med Camille?
- Hun er forsvundet. - Hun har ikke sagt noget til mig.
- Min mor er helt fra den. - Se I atelieret.
PARIS, FEBRUAR 1885
Camille!
Har du gravet efter ler igen? Jeg tog hjem til dig.
Din mor ringede næsten til politiet og din bror-
-sagde at han ville rejse jorden rundt og lede efter dig. Camille?
Boucher havde ret. Du har fået ler på hjernen.
Du er et mareridt. Du svarer mig aldrig.
Selv når det handler om dig. Kun dit arbejde tæller.
Tror du, at jeg egner mig til at blive skulptør?
Jeg er en dagdrømmer.
Boucher siger, at Auguste Rodin er et geni-
-men at han forfører alle piger. Vi må passe på.
- Er han skandaløs, som sine værker? - Alle modeller går i seng med ham.
Hvis han sidder tættere på lyset, kan vi bedre se ham.
Toto er gennemsigtig.
- Stil den ikke dér, - Jeg behøver Toto, når jeg er nervøs.
Han vil tro, at vi er skøre.
Han er her allerede!
- Luk ham ind. - Hvorfor mig?
Luk ham ind!
Goddag, mine damer. Jeg ved det godt.
Jeg kan desværre ikke blive. Jeg har travlt.
- Boucher sagde… - Monsieur Boucher…
Tillad mig…
Boucher…
…har vundet priser. Fantastisk! Et år i Rom.
Hvem vil ikke gerne en tur til Rom?
Men hvad angår at afløse ham, det er et stort skridt.
Nej, De skal arbejde med leret.
Sæt ikke Deres lid til inspiration. Den eksisterer ikke.
Hvad kan jeg lære Dem?
En skulptur tager tid.
Man skal lade den være-
-gemme den bort for bedre at kunne bedømme den.
Den ved jeg. Jeg er ikke færdig med den. Den er ufærdig.
Det er også ubelejligt.
Jeg har for travlt.
Drik i det mindste en kop te.
Boucher sagde, at De har forladt akademiet. Er det sandt?
Hvorfor? Burde jeg ikke have gjort det?
De har løst varmeproblemet. Det er vigtigt.
Mit første atelier var i en stald. Der var iskoldt.
En rig dame ville have en statue.
Jeg havde ingen penge, så jeg tog mine gamle sko-
-og forsøgte at tænde op med dem.
Damen kom og satte sig ned, men stanken var forfærdelig!
Hun klarede det ikke. Hun besvimede af stanken.
Jeg blev bange, for jeg troede, at hun var død.
- Hvilket forhistorisk bæst er det? - Toto.
Et lille afrikansk næsehorn.
Ved De ikke det? Nul plus nul er lig med Toto.
Det har været så hyggeligt, at jeg glemte, at jeg havde travlt.
Jeg vil have marmor.
- Har De arbejdet med sten? - Granit På landet.
Næsehorn, granit… Kan De lide udfordringer, mademoiselle Claudel?
Jeg vil tænke over det.
Vi må se med timerne. Jeg er ikke den eneste lærer I Paris.
- Farvel, mine damer. - Farvel.
Han er så flot og stærk. Og intelligent!
- Hvad synes du? - Ingenting.
Hvad mener du med det?
Vi bad ham ikke om at komme her og fortælle os historier.
Jeg har heller ikke råd.
Han er typen, der siger: "Jeg ser, du gør ikke. Jeg ved, du ved ikke."
Du overdriver, Camille.
Han nævnte ikke engang vores værker!
Bemærkede du ikke det?
En bøffel!
Morer det jer? Ikke mig.
I kan gabe foran far på søndag.
Din far har ladet dig slippe af sted med det indtil nu.
Men ikke denne gang.
Akademiet var for disciplineret. Du vil have din frihed.
Dele atelier med en forstyrret udlænding!
Du er ligeglad med, hvad det koster! Timer, husleje…
Far er ude for at tjene penge, som I kan bruge.
En mand I den alder! Han ser sin familie hver anden uge.
Og hvad med mig?
Når han hører, at du sniger dig ud for at stjæle ler-
-og holder os vågne, så din bror risikerer at dumpe!
Kun på grund af dine nykker! På grund af dit "kald"!
Du gør din bror ked af det og får ham til at læse det snavs.
Det er upassende for en på hans alder. Upassende for alle!
- Lad hende være. - Den frække snotunge!
Min første marmor. Han vil elske den så højt, at han vil signere den.
Som Michelangelos elever? Hugo skal ikke signere mine digte.
Du er anarkist, Paul. Ung og vild.
Jeg klarer ikke skolen.
Tak, fordi du gav mig Rimbauds digte.
Vil jeg nogensinde kunne skrive rim, som han gjorde?
Jeg elsker det, du skriver.
Og jeg elsker dig.
Du er den eneste, der tror på mig.
- Min lille Paul. - Du ser så ømt på mig.
Er det en synd?
Synden eksisterer ikke.
MARMOR-DEPOT
Limet!
Giv den unge dame lidt marmor. Nogle stykker af Eva.
Undskyld mig. Kulturministeriet er her på inspektion.
Bed Louis om at vise hende rundt.
Har De marmorværktøj? Held og lykke.
- Hvad plejer De at arbejde med? - Grøn granit.
- Fra Soissons? - Ja.
Eva.
Monsieur Rodin forkæler Dem. Det er ren Pitacci.
Duft til den.
Den her er god nok.
Den?
- Nej. Den her. - Paros, fra Grækenland.
Pas på. Den er skrøbelig.
- En hjælpende hånd eller en gave? - Ingen af delene.
Hvorfor tage imod en bestilling på arbejde, som De ikke vil udføre?
Vi kan ikke holde tidsplanen.
Mine idéer kommer ikke på bestilling.
- Hvad valgte hun? - Pyramiden.
- Den lille? - Ja, marmoren fra Paros.
Hun ved ikke, hvor svær den er at arbejde med.
Et forkert hug, og den smuldrer.
Det er hun for ung til at vide. Hun burde tage timer.
Jeg har ikke tid, og Jeg har set hendes værker.
En gammel dame og en vagabond. Udkast.
Leret er mere levende end modellen, som ægte kød.
De tager fejl. Hun behøver ikke timer.
Boucher tager også fejl. Det skal hun nok indse.
"Den forfærdelige følelse, da jeg følte stålet mod min nakke."
"Min krop skælvede og et spagt skrig undslap mine læber."
"Bødlens hånd rystede."
"Han sagde: Monsieur, tilgiv mig. Har jeg gjort Dem fortræd?"
Bødler er ofte godhjertede."
De lader til at elske Victor Hugo, Giganti.
Han er den største levende forfatter.
Han er alt, hvad jeg har.
Nu har jeg også Dem.
Rodin var ikke uinteresseret.
Rektor på skolen mente, at du allerede var elev hos Rodin.
Hvad har jeg gjort for at fortjene sådan en datter?
Hun snører altid sin far for penge.
Bland dig ikke i det.
Hvis mit første barn ikke var dødt-
-så havde jeg aldrig født hende!
Hun opfører sig som en skidt knægt!
Hun gør mig fortræd! Hun vender sin far mod mig.
Vi skal lide for hendes dumheder.
Madame, klæd Dem nu på.
Det tjener intet formål at låse Dem inde.
Det er ikke mig, der burde blive låst inde!
Louise Athanaise! Kom ud!
Godmorgen, monsieur Limet.
- Gik det ikke? - Tak monsieur Rodin fra mig.
Jessie, læs det her! Læs det højt.
"Mine damer, jeg kan tilbyde noget bedre end timer."
"Jeg skal bruge lærlinge til mit projekt."
"I morgen tidlig kl. otte, mit atelier. Rodin."
Pas på!
- Morhardt! - Hvor er vores ven?
Monsieur Rodin er her desværre ikke i dag.
Han har meget travlt for øjeblikket.
Rodin er gået for langt. Så du de to unge piger?
Ved porten til helvede vil der stå små statuer af de fordømte.
Monsieur Rodin har gode idéer, ikke sandt?
Med en smule hjælp af Dante og hans guddommelige komedie.
Han behøver ingen hjælp.
Min chef opnår, hvad han vil. Det gør han altid.
- Han er som en far for mig. - Du elsker ham virkelig.
Marcel, du burde ikke have skrevet på stoffet!
- Det var mademoiselle Claudel. - Fjern banderollen!
Stil de to Adam-statuer tilbage i midten!
Fart på!
Mademoiselle…
Mademoiselle, sti Dem mellem dem igen.
Det er fint.
Meget fint.
Lav en til Adam til mig U morgen.
Meget fint.
Tak, alle sammen.
Hvordan gik Hugos første posering?
Jeg vil afbilde ham nøgen. Som den gud han er!
- Goddag, piger! Har I kærester? - De vil de ikke sige.
- Fine på tråden! - De er pæne damer.
- De er kultiverede, godt opdragede. - Hvornår skal vi se Rodin arbejde?
- Han har travlt med at tænke. - Han må hellere passe på.
Kvinder er mindre vigtige end officielle bestillinger.
- Han er løbet tør for idéer. - Rodin er uenig med ministeren.
Han er den største horebuk siden Victor Hugo.
Den bliver smuk.
De vil sidde på hug, med sænket hoved-
-mens de støtter Dem mod Deres venstre knæ.
Og Deres arme vil hænge ned-
-og omfavne Deres ben.
Jeg ved, at den vil blive meget kraftfuld.
Kraftfuld og kærlig.
Som Dem.
- Holder du pause? - Den skal tørre.
- Vil du have selskab? - Alle skærmene er taget.
Kom nu, smukke! Vis mig, hvad du kan!
- Giv slip! - Du beder selv om det.
Jeg skal nok få dig. Pigerne her kan ikke være snerpede.
Du kan lege uden mig!
- Lad hende være! - Hold dig til gipsen!
Forstår du det ikke? Du minder om gips.
Trist og klæbrig!
- Hvor skal du hen? - Tilbage til mit rigtige job!
Glem det bare. De har ikke en chance.
Hvad er der sket?
Er der problemer? En vred pige kom styrtende forbi mig.
Vent på mig på kontoret.
Tilbage til poseringen, Adele.
Han synes ikke om min marmorfod.
- Han vil aldrig signere den. - Hør her:
"Et mirakel forudsætter tre ting;"
"Alles godtroenhed, nogens gode vilje"-
-'og ophavsmandens tavse samtykke."
Han burde have forstået det.
Du tager det for alvorligt. Spurgte du ham i det mindste?
Han taler aldrig med mig.
"Han, der er en levende legende, styres af den legende."
"Det skal begynde uskyldigt "
"Men for at holde fast i myten om den guddommeligt magt'-
-'er desperate foranstaltninger nødvendige."
- Skal vi ansætte en anden? - Nej. Har hun ikke ladet høre fra sig?
Det er uacceptabelt. Hvorfor gik De deres vej?
Hvilken skrækkelig opførsel! Er De altid så impulsiv?
Jeg har ikke meget tid. Jeg mente det alvorligt, da jeg ansatte Dem.
Jeg behøver folk, der arbejder hårdt, dag og nat.
Der er et arbejde, der skal udføres!
Hvor har De fundet den ler?
Under mine fødder.
I Paris, monsieur. I Paris.
De har hovedet og nakken, men De glemmer kroppen.
Menneskekroppen er en verden af bevægelse. Den er livet!
Tænk aldrig i overfladen, når de skulpterer, tænk kun i relief.
- Hvis De vil kopiere min Adam… - Det vil jeg ikke.
Hvor er Deres model?
Ikke en professionel, håber jeg. De er for slappe.
Lad mig se.
Stil Dem der og følg med.
De skal forsøge at finde det i halsen.
De skal spænde musklerne.
Her. De ser mig ikke arbejde, så De tror ikke, at jeg gør det.
- Forsigtig! Det gør ondt på ham. - Lige præcis!
De skåner Deres model. De har mod nok til at afbilde en nøgen mand-
- en bekvem position, men De glemmer hans krop.
Jeg vil vise Dem, hvor jeg arbejder i hemmelighed.
De anerkender I det mindste, at jeg er modig.
De er intelligent og De skulpterer fra hjertet.
Men De gør det på den forkerte måde. Må jeg lære Dem den rigtige?
Nej. Jeg behøver ikke timer eller råd.
Jeg arbejder direkte med levende objekter.
Jeg siger ja, mademoiselle Claudel.
- Er jeg blevet fyret? - Hun er en elev.
Endnu en elev?
Ærgerligt! Jeg frøs meget i går.
Hvad skal vi? Jeg håber, at De i det mindste har en idé I dag.
Jo længere De tænker, jo mere fryser jeg.
Man kan kun se profilen i skyggen.
Det er ikke en god profil. Kan De se det?
- Vil De med ind? - Nej.
Jeg skal besøge Jessie.
Nej, ikke i aften. Jeg skal se hende I morgen.
De ved allerede ting, som det tog mig årevis at lære.
Ting jeg så i Italien.
Michelangelos ufærdige slaver, efterladt i et mørkt rum.
Tilfældigheden af det, der forbliver ufærdigt.
Det er en fuldendt følelse at stå foran et komplet geni.
Som da jeg først så Dem.
Helt I hvidt, mellem de to Adam-statuer.
De gav mig idéen til at lave den tredje.
Jeg troede, at inspiration ikke eksisterede.
- Hvad? - Inspiration eksisterer jo ikke.
Jeg er så glad.
Jeg er så glad, Camille.
Jeg vil tage Dem derhen, De vil.
Derhen, De vil.
- Til atelieret. - Deres atelier?
Ja… Nej.
- Giganti sover. Jeg skal hjem. - Skal vi tage til Italien?
Jeg skal hjem.
- Er De bange for at blive skældt ud? - Nej.
Alvorlig talt.
Jeg er ikke et barn længere.
- Min mor taler ikke med mig. - Hvorfor ikke?
Hun bryder sig ikke om skulpturer. "Det rene snavs!"
Min mor sagde altid: "Skil dig af med dem! De er overalt!"
"Sev under sengen! Dit rod!"
Som De ved, er jeg dobbelt så gammel som Dem…
….men vi deler de samme minder.
Farvel.
Jeg ville ikke kopiere Deres Adam.
Giganti gemmer sin krop, fordi den er skadet.
Deres frakke!
Du ved ikke det mindste, hvad der bevæger dig. Det gør jeg ikke.
- Se, Paul. Han signerede den! - Victor Hugo er død.
Er det hende? Du havde ret. Hun har blå øjne som i en roman.
Mørkeblå, Schwob.
Victor Hugo er død!
Hele Frankrig græder over Hugo, mens du græder over ingenting!
- Jeg vil følge med dig! - Men det er en begravelse!
- Jeg sparer dig for rejsen. - Men jeg vil se processionen!
- Der bliver ingen. - Jo, der gør! Jeg har læst om den.
- Du skammer dig bare over mig. - Du har det bedre på balkonen.
Lad mig være!
- Har De set Giganti? - Nej.
Hvilken varme!
Åh, hvilken varme!
Kan du ikke spille noget andet, min kære?
Hun sagde: "Du skammer dig over mig!" Ved du, hvad han svarede?
"Rose, du har det bedre på balkonen."
Rose var klædt i pink, fra top til tå.
- Hvem er Rose? - En gammel historie, sagde Louis.
- Er hun hans kvinde? - En af mange, de er ikke gift.
- Er du sikker? - Helt sikker.
Hun hedder Rose Beuret. - Er det ikke bare varmt, Louise?
- Er du sikker? - Ja.
- Helt sikker? - Ja!
Tag dit tøj på.
Begravelsen var udmattende.
Stakkels Victor Hugo.
Her. Kom tilbage i morgen. Det er for varmt i dag.
Farvel, monsieur.
En slags elendig makaber fest.
Alle de falske smil og den påtagede sorg.
Hans lig er belejligt.
Du ser dum ud ide mørke briller.
En tur på landet vil gøre os godt.
Hun tror, at hun ikke behøver at hvile. Hun surmuler.
Gå om på den anden side!
Ellers træder du på din søsters kjole!
Jeg har inviteret monsieur Rodin til Villeneuve.
Vi bør takke ham.
- Far, han har for travlt. - Jeg har skrevet til ham. Vi må se.
Fortæl præsten, at jeg stadig vil rive hans kirke ned.
Louis Prosper! Hold op med at plage den stakkels præst.
God fornøjelse! Vi ses på søndag.
Monsieur Rodin, jeg beder Dem om ikke at komme.
Kom ikke til Villeneuve.
Bemærk kirketårnets krumninger.
Det er en fornøjelse at træffe Dem.
- Vi takker Dem. - Det er en ære at besøge Dem.
Hvordan gik rejsen?
Camille! Vores gæster er her.
Vi plejede at bo her hele året-
-men min mand arbejder i Rambouillet nu.
Og Camille slæbte os med til Paris.
Der er Camille.
- Rose - mademoiselle Claudel. - Det ved jeg.
- Lad mig præsentere min bror, Paul. - Goddag.
Sanselig nydelse findes overalt. Bladenes farve…
- Stop! Rose bemærker det. - Jeg er ligeglad.
Stilheden…
Bare vi havde salat som denne i Paris!
- Det er min kones have. - Jeg dyrker tomater på balkonen.
Det er meget praktisk.
Jeg vil ikke se dem.
Du kunne have stoppet ham. Og han har taget hende med!
Jeg tilgiver dig aldrig.
- Vil De vaske hænder? - Ja, gerne.
Kom med mig.
Man skal arbejde med jorden.
- Er De ikke glad for at se mig? - Hvorfor er De kommet?
Det er forfærdeligt. Jeg skammer mig.
Man ved altid, hvad klokken er.
For at være mere præcis-
-insisterer præsten på at holde os informerede-
-om alle hans patetiske aktiviteter.
Er De praktiserende katolik?
Jeg gør, hvad monsieur Rodin gør.
Og hvad gør monsieur Rodin?
Det vil måske overraske Dem, men jeg blev næsten munk.
Jeg var ung.
Min ældre søster, Maria, som jeg forgudede-
-blev nonne da et frieri ikke blev til noget.
Hun døde af sorg.
Efter hendes død gik jeg i kloster.
For at holde hende I live, levede jeg hendes liv.
Til min overraskelse bad min skriftefader om et portræt.
Gennem skulpturen gav han mig livet tilbage.
Mit liv, mener jeg.
Det er mirakuløst-
-at han kunne se forskel på sorg og kald.
Så afgjort.
- Jeg ville gøre det samme. - Dig? Ville du blive nonne?
Jeg ville holde op med at skulptere.
Hvilken arrogance! Hvem har du mon fået den fra?
Camille er ikke arrogant.
Hun nøjes bare ikke med mindre end hun mener, hun fortjener.
Hun er kun balstyrig, fordi hun er passioneret.
Som barn plejede hun at more sig med at lave skeletter I ler.
Hun brændte dem i ovnen.
Hun glemte at spise og drikke. Det var forbløffende.
Hvis hun er så vanskelig, er det fordi hun ikke vil gå på kompromis.
Far...
Det har monsieur Rodin sikkert bemærket. lkke, monsieur Rodin?
Åh, temperament!
Hvor kommer vores temperament fra?
Vi ved ikke, hvor det kommer fra, men vi ved, hvad det gør.
Helvedesporten er tre år forsinket på grund af disse klovne.
Se.
Fødderne og hænderne mangler stadig. Se her?
Kender I til "Borgerne i Calais'?
Kan nogen fortælle mig, hvad der skete der?
Jeg kæmper stadig med Victor Hugo.
Jeg lavede hans buste, mens han surmulede.
Jeg måtte løbe og hente min kavalet, før jeg glemte, hvordan man gjorde.
Og Balzac. Har jeg indfanget ham eller ikke?
Hvordan kan man indfange en mands sjæl i hans ansigt?
Det er ikke problemet, det er mig.
Hvis jeg ikke vil jages af bureaukrater behøver jeg hjælp.
Jeg kan ikke arbejde alene. Jessie rejser hjem til England.
Jeg skal bruge dygtige kunstnere. Talentfulde! Og hurtige!
Der er ingen tid at spilde. Sådan ser det ud.
Det fører mig til formålet med mit besøg her i dag.
Jeg vil have Camille med til Paris.
Ja!
Hendes ferie er slut.
Madame Rodin, kaffen er serveret!
- Det føles som om du forlader mig. - Det er dig, der forlader mig.
- Rodin kom ikke og sagde farvel. - Giv hans hemmeligheder til briterne.
Jeg vil ikke give briterne dem. Jeg vil sælge dem!
Farvel, min kære ven!
De er her!
Velkommen.
Dejligt sted, ikke sandt?
Ægte 1700-tals.
Udskift låsen.
- Her stinker virkelig. - Industrien, Louis, industrien.
Og Jeg syntes, at Neubourg var et galehus.
- Har De været hele huset igennem? - Ja. Der bor ingen her.
Landet. Heri Paris.
Kan De lide vores nye atelier, mademoiselle Claudel?
Jeg er den lykkeligste kvinde i verden. Jeg elsker dig.
Jeg elsker dig.
TIL LEJE
Du er så smuk.
Se.
Bliv hos mig i nat.
Nej.
Jeg vil ikke gøre min familie vred.
Louis Prosper, kom så ind!
Du bliver forkølet.
Tænk at Camille ikke engang kommer hjem på en søndag.
Den eneste dag, hvor du er hjemme.
Hører du, hvad jeg siger?
Hun er et dårligt eksempel for Paul.
- Jeg kunne ikke finde Giganti. - Du vil glemme ham.
Han ville have været en god borger i Calais. Vi skal arbejde.
Elskede du hende?
Det ved jeg, at du gjorde, men du turde ikke at sige det.
Jeg vil fortælle dig en hemmelighed, Giganti.
Uden hende ved jeg ikke…
Hun er min eneste inspirationskilde.
Hvad har hun, som jeg ikke har?
MINDRE UDSTILLINGER
Det er for mørkt. Jeg kan ikke se noget.
- Jeg ser Dem udmærket. - Det er anderledes.
Hvad skal De bruge alt det udstyr til? Det er grinagtigt!
Jamrer mademoiselle Claudel sig? Fotografer!
De tror, at De er kunstner, men De skaber ingenting!
Se på hende! Hun arbejder dag og nat, fra ler til sten.
Hun er den bedste, jeg har haft, men hun har ikke katteøjne!
Nu er det nok.
Han har ret.
Det er for mørkt og man kan ikke se noget.
Jeg skal bruge det til det amerikanske dagblad.
Godaften, monsieur!
Se dem.
Skandaløst!
- Jeg går. - Nej! Hvad skal jeg gøre uden dig?
En stakkel, der drukner i snavs, for stolt til at bede om hjælp.
Han slår sig selv ihjel.
Jeg vil tage langt bort. Forlade Paris.
Forlade familien.
Forlade alt, der omgiver mig, før jeg går under.
Rodin kan sikkert hjælpe dig med at få en post i udenrigstjenesten.
- Endelig husker du, at jeg lever. - Hvad laver l?
Din søster og hendes forlovede er her!
Fortæl Rodin, at du foretrækker Kina og Amerika.
Deres forlovede er en dygtig pianist, monsieur Massary.
Undskyld os et øjeblik, monsieur Massary.
Hvad laver turtelduerne?
Rodin ville sætte din løn op. Har han gjort det?
Han har lovet mig det, far.
- Betaler han dig til tiden? - Ja,
"Borgerne i Calais" er næsten færdig.
Og hvad er din rolle idet hele?
Siden du mødte Rodin har du ikke arbejdet for dig selv.
Han bekymrer sig mere om min fremtid end jeg selv gør.
Det er december.
Hvis du ikke er gået i gang endnu, går du glip af udstillingen.
- Du har ikke udstillet i år. - Han har lært mig at arbejde hurtigere.
Min datter behøvede ikke at møde Rodin for at blive til noget!
Glem aldrig, at vi tilhører familien Claudel og at vi er anderledes.
Du har altid arbejdet hurtigere og bedre end andre.
Glem ikke Bouchers ord. Du skal udstille for at skabe dig et navn.
- Der er ingen anden måde. - Det ved jeg, far.
Se på mig, min kære. Se op.
Din fremtid tilhører dig.
Desuden… Vis dig ikke for meget med monsieur Rodin.
Folk elsker sladder.
Undskyld at jeg kommer for sent.
De kan se Deres søster senere. Hun går ingen steder.
Værsgo..
Frokosten er serveret.
Frokosten er vigtig for Camille.
Rose er an fantastisk kok!
Vinteren bliver hård.
Hvis Jeg stadig er sulten, plejer jeg at spise brød.
Tak, det er nok til mig.
Lad os skrive til Udenrigsministeriet sammen.
Denne vej.
Madame, jeg har en god nyhed. De er gravid.
Du foræder dig. Jeg hader dem og deres forbandede middage.
Hvordan kan du fedte for folk, der ikke engang forstår dit arbejde?
- Inviter borgmesteren i Calais med. - Hele byrådet er her!
Jeg hader disse fester! For mig er det ikke et liv.
Gå og mød ministeren sel.
Jeg er glad for at slippe for at skulle se på dig!
Gift dig med mig.
Kære Rodin…
Jeg kan ikke komme til Calais. Jeg har ingen hat eller sko.
Mine støvler er slidte og jeg har intet passende tøj.
Tilgiv mig, og tro ikke, at jeg gør det for at være ond.
Jeg er begyndt på et portræt af dig.
Rundt om leret vil jeg lave en gipsform. Når den er størknet-
-vil jeg knuse den, så man kan se dig.
Camille.
Jeg sover nøgen for at bilde mig selv ind, at du er her-
-men intet er det samme, når jeg vågner.
Vær mig ikke utro.
Du får ham aldrig! Han er min!
Hvad ville du være uden dine hænder?
Næste gang slår jeg dig ihjel!
Forræder, skurk, dranker, vampyr, slyngel, afskum, bedrager-
-svin, ildelugtende fjols, Judas, kretiner, anarkist, afpresser-
-forbryder, tykhoved, vagabond, galning, intellektuel-
-opportunist, konspirator, idiot, imbecil-
-sludrehoved, huguenot, amoralsk, blegansigt.
Stop, Camille.
Du har feber. Gå I seng.
Nu er det nok.
Kanalje…
…Skinhellig, Zola, skraldebøtte, glatte ål…
- På gensyn i morgen. -….dummernik, affald.
Frimurer….
…kommunard, forrykt.
Far, det er til dig.
Camille er forsvundet. Hun har efterladt sine ting.
Hvad er der nu? Du er lige kommet hjem fra Calais.
- Ingen har set hende i tre dage. - Jeg kan ikke i aften.
Lad ham komme ind, hvis han vil tale med dig!
Gå hen til atelieret og hent de andre. Skynd dig!
Slående, ikke sandt?
- Det er alkymi. Magi. - Jeg har aldrig set noget lignende.
- Så virkelighedstro. - Utilgivelig.
Det handler om at se. En kunstner stoler på sine øjne.
Mange elever har villet afbilde mig. Den her er det bedste forsøg.
Jeg vil vise den frem alle steder. Det er utroligt. Fra hukommelsen.
Hun gjorde det fra hukommelsen!
Lavede hun den, mens De var borte?
Mademoiselle Claudel er blevet en mester.
Hun er så talentfuld som en mand. Hun er en troldkvinde.
Den er fantastisk! Jeg vil se sådan ud om ti år.
Den er fantastisk.
Er der sket noget? Noget et galt.
- Hvor har du været, min elskede? - Vælg, Rodin.
Din kone eller mig.
Rose er ikke min kone.
Hvad betyder det for dig? Er du jaloux på mine tidligere affærer?
Det er ikke som mellem dig og mig.
Du og jeg er på et andet niveau. Vi er af samme slægt.
Du drømmer, Rodin. Tror du, at det her er en eventyr?
- Vi er som to spøgelser. - Hvad taler du om?
Med dig vil jeg finde fred, et tilflugtssted, og arbejde.
Vil du forlade hende?
Hvis jeg bare kunne, Camille.
Hvis jeg bare kunne.
Forlad hende. Jeg beder dig. Forlad hende.
Det er mig, du elsker.
Fortæl mig, at jeg er den, du elsker.
Du elsker mig. Gør du? Elsker du mig?
Lad ikke det værste ske mellem os. Jeg beder dig.
Man kan elske på forskellige måder.
Hvad skal jeg gøre? Fyre hende som en hushjælp?
Jeg vil tale med hende.
Giv mig tid. Giv mig tid til at forberede hende.
Jeg er alt, hvad hun har.
Er det hende, du elsker?
Er det?
Rose er syg. Hører du mig? Hun er syg!
Jeg troede, at du var anderledes.
Jeg forlader dig.
Jeg sender nogen efter mine ting og min løn i morgen.
- Du er en tyran! - Jeg sted for dig.
Nu vil jeg arbejde for mig sev.
Du flytter ind hos mig og roderi mine ting.
Tror du på Gud?
- Jeg har det svært med katolikker. - Er du konverteret?
Er du gået fra forstanden?
- Nej. Jeg fandt min tro. - Hvorfor har du skjult det så længe?
Du skal vide, at jeg har bekymret mig for, hvad far vil sige.
"Endnu en af min søns nykker!"
Jeg var bange. I ville have grinet af mig.
Glem ikke at hele familien fulgte dig-
-da du sagde, at vi ikke skulle gå til messe længere.
Det er ikke den eneste grund til, at du ikke har sagt noget.
- Det er en anden grund. - Jeg vil skrive.
Have fremgang i livet.
Det er ikke nemt at være alt.
At være katolik, poet-
-og snart også diplomat.
Grin bare! Men en mand uden tro bliver aldrig en stor kunstner.
Gud eksisterer.
Han reddede mig fra fortvivlelsen.
Jeg behøver Ham for at være den, jeg er.
Jeg behøver ingen hjælp til at være den, jeg er.
Jeg har bedt for dig så meget jeg kunne dette år.
Jeg har fået en abort, Paul.
En abort.
Stakkels Camille… Vil du forlade ham?
Lad mig bo her i et stykke tid. Jeg vil ikke være i vejen.
Jeg kan sove på sofaen. Jeg vil ikke flytte hjem igen.
Jeg lover.
Jeg vil ikke se ham mere, Paul.
Jeg vil ikke se ham mere.
Hil, Maria, fuld af nåde, Herren er med dig.
Velsignet er du blandt kvinder og velsignet er din livets frugt, Jesus.
Hellige Maria, Guds moder, bed for os syndere…
Jeg har fundet noget til dig.
Tak.
Du tænker på mig.
Du tænker på alt.
Ved du, hvad det modsatte af konverteret er? Distraheret!
Godaften.
Du burde købe dig et spejl.
Nej, nej.
Efter at have sunget intenst, sænkes stemmen ved "ak".
Pianoet giver os kadencen.
Lad os tage den en gang til.
Er det hendes krop?
Jeg har hørt, at hun laver hænderne og fødderne på hans statuer.
Kærligheden har givet den gamle mand vinger.
Et kort, monsieur.
CAMILLE CLAUDEL SKULPTØR
Den smukkeste pige I Paris på den smukkeste gårdsplads.
De har rig fantasi og en fast hånd.
Jeg skal gå.
- Tak. - Eugene Blot.
- Claudel, - Schwob. Debussy.
Så?
Intet andet end nøgne kvindebagdele.
- Jeg kyssede Sakuntala! - Vi ville alle kysse hende.
En nøgen bagdel vendt mod himlen, og næsen i jorden.
I hørte sikkert kun grimme ting.
Kys mig.
Ingen kommentar.
Lad os få en ting på det klare: Jeg tager mig af salget, de skulpterer.
Jeg er sikker på, at jeg kan sælge begge bronzerne.
Jeg arrangerer salget, tager min andel og så er vi kvit.
De får de første af bronzerne.
Tag dette forskud. De behøver pengene.
Tak.
Tak, monsieur Blot.
Camille…
Camille!
Der er mulighed for en officiel bestilling til dig.
Hører du mig?
Camille? Tal i det mindste med Morhardt.
Camille…
Tilgiv mig.
Camille! Åbn døren!
Klæd dig varmt på, Paul. Det er koldt i Amerika.
Og pas på når du går på gaden. Der er gangstere der.
Vilde, cowboys… Held og lykke, Paul.
Må Gud velsigne dig. Må Gud beskytte dig.
Pas på dig selv!
Jeg vil savne dig!
Jeg vil også få fremgang I livet.
Du vil blive stolt af mig.
Skriv til mig.
Det bliver som før. Som før!
Din bror er blevet sendt til New York.
Vi har besluttet at give dig din medgift.
Du har allerede brugt en det af den.
Vi forlader endelig Paris efter år med slid, der har forgiftet vores ro.
Hvis du vil, kan du tage med til Villeneuve.
Føl ingen skam. Mange ugifte piger gør det samme.
Min avis vil interviewe hende. "En moderne kvindes fortælling."
Vil hun gå med til det? Hun er en betydningsfuld skulptør…
Arbejder mademoiselle Claudel for sig selv?
Jeg lærte hende, hvordan man finder guld, men guldet er hendes eget.
Jeg er ikke så glad.
Jeg er blevet en fremmed for mig selv.
Der er altid noget, der mangler.
Din stemme har forandret sig mest.
Intet umenneskeligt er fremmed for mig.
Du er i det mindste vant til det. Alle dine intriger…
Det kan du ikke nægte.
Du er så ondskabsfuld nogle gange.
Du har det ikke godt.
Din Balzac er en fin idé, Auguste Rodin.
Det synes offentligheden ikke.
Den statue har gjort mig til grin i Paris.
Min Balzac.
Jeg må stille ham I min have.
Bliv hos mig.
Jeg vil elske med dig.
Din lille musiker… Debussy, ikke sandt?
Er han en god elsker?
Hold mund.
Jeg hader musik.
Hvad med at røre ved mig i stedet?
Lad mig udforske dit arbejde.
Hvorfor? Er du bange for, at jeg har overgået dig?
Nej, nej. Men måske at du kopierer mig.
Slap af og vær sød.
De siger, at du ikke har det godt-
-men når jeg ser den store mængde arbejde…
- Vil du ikke se? - Nej, jeg vil mærke det først.
Med dit mod og din store viljestyrke…
Du får mig til at ville skrige.
Det føles som om jeg har taget en pantefoged med hjem.
Du kan ikke…
Nej!
Du kan ikke!
Jeg fortalte dig om mine problemer med Balzac.
Hvis du afslutter den her, vil det resultere i en ny skandale.
Hvordan kan du reducere det vi havde til det her?
Jeg er en marionet uden rygrad, flået i stykker af to kvinder.
- En nederdrægtig karikatur! - Hvad skal jeg gøre?
Du skal gøre, hvad jeg siger. Det ved du udmærket.
Skal jeg ikke gøre mit arbejde? Jeg har fortjent at kunne gøre det!
Hvis det indebærer, at du latterliggør mig, bør du holde op.
Du burde give mig alle dine idéer. Du kan ikke sammenligne dig med mig.
- Du er en tredjeklasses-skulptør. - Hvorfor angriber du mig så?
Alting kommer fra mig.
Du kæmper for hårdt med dit arbejde. Det taler for sig selv.
- Hvorfor er du så jaloux? - Jaloux? Skal jeg være det?
Jeg laver skulpturer af livet, ikke af døden.
Du hader livet.
Du søger smerten.
Du bliver beruset af den.
Og du skaber den.
Du fremstiller dig selv som et offer. En martyr.
- Det var dig, der forlod mig. - Det var umuligt at leve med dig!
Hør på mig, Camille.
Det arbejde, vi lavede sammen, var godt.
Jeg har altid behandlet dig som en ligeværdig.
Alt jeg gjorde for dig var godt!
"Mile Claudel, Rodins elev. Hun tager Rodins rester"-
-"og stopper dem i sine skulpturer." Det lod du dem sige!
Åh, gud…
Du er min værste fjende. Det indser jeg nu.
Du stjal alt! Min ungdom, mit arbejde! Alting!
- Så jeg har ødelagt dit liv? - Jeg ville ønske vi ikke havde mødtes!
Jeg vil hellere indlægges I galehuset! Hvor du ville anbringe mig.
Helt skør. Helt beruset.
Du er begyndt at drikke. Det siger alle.
Hvis jeg ikke drak, ville alle vide, at min tilstand skyldes dig!
Lad dem bare tro, at jeg er sådan her, fordi jeg drikker!
Jeg er en kendt, professionel skulptør. Jeg støtter dig.
Hvad mener du med det?
Du har tre atelierer, men lader dine bestillinger ligge i en bunke?
Du socialiserer i stedet for at arbejde.
Dine arbejdere slaver, mens du kun lægger sidste hånd på værkerne!
Som kunstner afviser jeg det system!
Hold op med det sludder! Hold op med at lyve!
Det er dig, der lyver! Du har brug for at politikerne forsvarer dine værker.
Jeg er hverken for eller imod Dreyfus!
Hvis du blot havde en mening!
Da jeg hørte, at du støttede Dreyfus-
for egen vindings skyld, fordi de ville udstille Balzac-
-vendte jeg mig mod Dreyfus!
Nu er det nok!
Det er latterligt.
Hvilket spild!
Da jeg mødte dig, var du-
-den mest efterstræbte kvinde i verden.
Du, der er skulptør… Du kælede for min nøgne mave-
-uden at indse, at noget var forandret.
Hvis Jeg havde vidst, at du var gravid, havde jeg giftet mig med dig.
I flere år ville du ikke…
Du ville ikke vælge. Du traf aldrig en beslutning.
Jeg har aldrig elsket andre end dig.
Jeg kunne ikke dele dig. Det var en kamp for mig.
Hvad skal jeg sige?
Du begik en fejl. Det er alt.
Det er forbi.
Jeg vil ikke have flere følelsesmæssige komplikationer.
Jeg orker ikke mere.
Følelsernes tyranni.
Jeg kan ikke længere.
Du ville have tvivlet, mens du lå på dit dødsleje!
Hvorfor?
Der vil ikke være noget tilbage.
- Hvordan vil De klare Dem? - Jeg skal bruge pengene.
- Er De blevet skør? - De kommer aldrig ind.
Hvad med udlejer?
Hvad med ham?
Det er bare træ.
Tak, Robert.
Farvel, mademoiselle.
Det er forkert af dig at tro, at det handler om dig.
Du er en skulptør, Rodin, ikke en skulptur.
Det burde du vide.
Jeg er den gamle kvinde med ingen kød på kroppen.
Og jeg er den unge kvinde, der har mistet sin ungdom.
Selv manden er jeg.
Det er du ikke.
Jeg gav ham min hårdhed. Han gav mig sin tomhed i bytte.
Der har du det. Tre gange mig.
Den hellige treenighed, treenigheden af tomhed.
Hvordan vidste du, at der var nogen inde i den store, hvide sten?
Har du ondt i maven?
Min far er læge.
Nogen har forgiftet min mad. Gift…
Giften suser.
Giften suser igennem min krop.
Min ryg er kold.
Jeg er som et kålhoved…
Jeg er som et kålhoved, der bliver spist af orme.
Så snart jeg skyder et blad, spiser de det.
De sagde, at deres ensomhed får dem til at tro, at De har mistet taleevnen-
-og derfor taler De højt for at berolige Dem selv.
Det er formålsløst at skrige.
Det er bedre at være snu.
Og absolut ikke nævne nogle navne.
De kan alle dukke op.
- De kan komme og true mig. - Hvem?
De ved hvem.
De løj! Hvorfor løj De?
De ville have mine tre skulpturer til Verdensudstillingen!
Jeg lover Dem, at det ikke var til Verdensudstillingen.
Hør nu… Jeg var den første, Der skrev om Dem og forsvarede Dem.
Jeg behøver anerkendelse, ikke at blive forsvaret!
De er anerkendt.
Bestillingen af "Den modne alder" er officiel.
Men ikke til Verdensudstillingen.
Rodin! Rodin står bag. Jeg ved det!
Rodin hjalp Dem, når han kunne.
Han respekterer Dem som kunstner og ønsker Dem alt godt.
Jeg lader mig ikke stoppe af Rodin og hans tilhængere.
Han udnytter sine kontakter. Og han udnytter mig.
Han trykker mit portræt på postkort uden min vilje!
Og han udstiller min byste af ham uden min tilladelse!
Hans buste! Hans buste! Det er alt, hvad han går op i.
De er gået over stregen. Rodin er ikke Deres fjende.
De må falde lidt ned.
De har chikaneret os alt for længe med deres breve og krav.
- Hvem tror De, at De er? - Ved De virkelig ikke det?
Hvad er det her for noget? De er skør!
Jeg er Camille Claudel! Hvis De ikke ved det, vil jeg vise Dem det!
Doktor Michaux! Doktor Michaux!
Det er nok! Lad hende gå! Jeg er doktor Michaux.
- Hvad foregår der? - En husransagelse, monsieur.
- Vi konfiskerer statens ejendom. - Det er Rodins tilhængeres værk.
Staten betalte Dem. Monsieur Morhardt gav Dem checken.
Jeg brændte den.
Ingen kan afholde mig fra at lave en til,
Ingen kan afholde mig fra at lave en til!
Kapitalist!
Det er Camille, din dæmon, igen.
Udsuger af de fattige!
Kom ud af dit hus nu!
Hører du mig?
Du skal gå gennem skrald for at komme ud.
Hører du mig?
Vi må flytte.
- Min datter! - Far!
Det er umuligt.
Dine øjne er mørkeblå, mit barn.
Du ser ked af det ud.
Louise kunne ikke finde dig.
Din bror prøvede også at opsøge dig under sit sidste besøg.
Var han i Paris?
- Er det i Amerika? - Fuzhou.
Han rejser meget. Han er vicekonsul nu.
Der er smukt.
Jeg ville så gerne til Kina med ham.
Folk taler om ham.
Han er en stor poet.
Jeg har forsømt ham alt for længe.
Det ved jeg, far.
Jeg fyldte altid for meget.
Har jeg skuffet dig?
Ja.
Men jeg vil altid elske dig.
"Jeg ville ikke græde…"
" .men rejse mig op og gå videre"-
-"men jeg blev til sidste nødt ti at gøre holdt."
"Ud af hans øjne vælder hans knogler frem, som fra et hav"-
-"der, i alles bryst, stiger til det samme niveau."
"Hvad gjorde jeg forkert? Hvad gik galt?"
"Hvis de hugger mine hænder og fødder af'-
-"vil jeg give dig stumperne."
"Jeg vil gå imod dig."
"På resterne af mine ben."
"Imod dig."
Jeg skammer mig.
Jeg skammer mig…
Paul har fundet Gud.
Det har hjulpet ham. Han har det godt.
Hvad vil du finde, når jeg er væk?
"Er jeg lavet af sten?"
"Det føles som om bladene på træerne"-
-"er lavet af stål"-
-"og at luften blot er en baggrund, som vi ser eller ser forbi."
"Og solen, hvis første stråler føles som om de rammer mig"-
-"vælder frem, og giver genlyd i mig som en sten, der rammer bronze"-
-"og står op."
"Det betyder ikke mere for mig end et kadaver"-
-"der hænger i slagterens døråbning."
"Hvorfor leve?"
"Jeg er ligeglad med om jeg lever eller dør."
. -Mor! -'Jeg beklager!"
"I dag."
"I dag vil jeg afsløre, hvem jeg er."
"Alene!"
"Mod dem alle!”
"Jeg vil marchere frem og bekæmpe”-
-"brutalitetens kæfte med en bevæbnet knytnæve!”
"Jeg vil tale for denne samling af gemene kujoner.”
"Enten vil jeg, eller også vil jeg opbygge mit eget rige."
"Stop!"
Kære Paul, jeg har mange nye idéer, som du vil synes om.
Tre figurer der lytter til hinanden bag en skærm.
En pige på en bænk, der græder.
Hennes forældre ser overraskede ud.
Jeg finder glæde i mit arbejde.
Flokken på de tre kommer med på udstillingen næste år.
Jeg arbejder på en anden gruppe, som du vil elske.
Det ligner ikke Rodins værker. Og de er påklædt!
Du fortæller aldrig, hvad du skriver. Nogle nye bøger?
Mange venner har anbefalet mig at købe ”Tête d 'Or”.
Det har været meget koldt på det seneste.
Jeg har måtte fyre op om natten.
Det ville være en stor hjælp, hvis du kunne sende lidt penge til brændsel.
Tak for onyxen. Jeg kan høre det grønne vands buldren.
Skynd dig og kom og se det hele. Jeg holder dig nær. Camille.
Du er den eneste…
…Som Jeg har fortalt dette her.
Vis det ikke til nogen.
Jeg er her på vegne af Eugene Blot!
Har Rodin sendt Dem?
De er hans elskerinde. Jeg har set Dem med ham.
Han er ven med min far. Jeg hedder Judith Cladel.
Jeg er journalisten, der skriver Rodins biografi.
Claudel, Cladel… Det er indlysende!
Min avis vil gerne interviewe Dem.
De kan tale med mine katte.
Rodin siger, at han lærte Dem, hvordan man finder guld-
-men at det guld, de har fundet, er Deres.
Rodin…
Monsieur Morhardt beskrev i en fin artikel Deres arbejde som enestående.
Hvad mener De om denne ros?
Det er fint. Millionærer der hakker på en forsvarsløs kunstner.
Hvem skrev det? "En udnyttet kvinde" af Camille Claudel.
De nærer modvilje mod Rodin og Morhardt. De var Deres venner.
Jeg lover, at jeg ikke vil skrive noget ondt.
Skriv det her i Deres artikel: I har alle givet mig falske løfter.
For mig er nul plus nul lig med nul!
Rodin tror måske, at jeg er død. Jeg har ingen penge!
- De ofrer alt for kunsten. - Mine onyxer… De to grønne dér.
Jeg har selv pudset dem!
Og lad mig tilføje, at onyx ikke er en enkel sten.
Jeg er her for at hjælpe Dem. Denne artikel kan hjælpe Dem.
Kan De betale for mine modeller? Mit værktøj, min marmor?
Mit kul?
Mine statuer gavner alle undtagen mig sel.
Gå, hvis de ikke er her for at give mig Deres penge.
Jeg afreagerer på den første og bedste, der kommer ind ad døren.
Jeg kan tage fejl. Det håber jeg.
Hvis De ikke er med Rodin, så undskylder jeg.
Men hvis De kommer igen for at fremme hans interesser-
-så lukker jeg mit atelier. Det er alt, hvad jeg har at sige.
Held og lykke.
Hils Rodin fra mig!
- Godaften, Judith. - Godaften, monsieur.
Hun er hjemme! Bank på!
Gør det før hun bliver smidt ud. Alle lejerne klager.
Jeg er ikke stærk nok.
Her er huslejen.
Sig til hende, at hendes bror kommer til sommer.
Er du beruset?
Det er nok, Camille.
Nok!
Åh, gud, du har forandret dig!
Har du ikke bemærket, at vandstanden er steget?
Området er blevet evakueret.
Han vil drukne mig.
Ja, med den opførsel!
Du afviste Rodins bestilling af ti buster!
Han har officielt inviteret dig til Prag, men du tager ikke af sted!
Vis lidt mod, for pokker!
De opfører dig uansvarligt.
Hører du mig? Uansvarligt!
Og som kronen på værket har du øjensynlig intet bedre for-
-end at sende kattelort til kulturministeren-
-og anklage Rodin for at have stjålet Mona Lisa!
Det er meget morsomt.
Hold op med disse syge spilopper. Gå ud! Bliv set!
Reager med intelligens i stedet for at begrave dig selv.
- Det er selvmord, Camille. - Jeg er bange.
Jeg er bange for at blive overfaldet.
Jeg er bange!
Vi bliver alle bange.
Men jeg…
…er det hele tiden!
Der er folk…
…der er vrede på mig…
…og de vil ikke tilgive mig, fordi jeg er så intelligent.
Nej, hør nu, Camille.
Jeg har ikke set dig længe.
Hvilke nye skatte!
Se.
Dette lille værk.
Det er monumentalt!
- Mener du "Sludrechatollerne"? - Kalder du den det?
Eller "Sludrebøtterne".
"Sakuntala".
Og den lille pige.
Jeg vil give dit et halvt år til at skabe et nyt værk, I stor skala.
Jeg vil arrangere en udstilling med dine værker i mit galleri.
Folk skal se, hvor dygtig du er.
Du ligner Askepot.
Jeg kan godt lide Askepot.
Det er et værre rod her.
Jeg ordner det. Jeg begynder med kattene.
Bliv hvor du er. Jeg kommer tilbage.
Jeg skal bare hente båden.
Selv før et barn kan se, strækker det sine små hænder frem.
Den næsten moderlige lykke det er at forme ler med hænderne.
Kunsten at forme, at skabe hære med sine hænder.
Runde former, smukke levende kroppe, der omgiver hende.
Ler var hendes første ønske, da hun blev træt af sin første dukke.
Camille Claudel er den første, der skulpterer sjælen.
Kritikerne har sammenlignet hendes kunst-
-med en anden kunstners, hvis navn jeg afskyr.
I selve værket kunne de ikke være mere forskellige.
Skulptørens kunst er af den tungeste slags.
Nogle af statuerne kan end ikke løsrive sig-
-ta det ler, de er forstenede .
Når de ikke kravler-
-omfavner de leret med en erotisk iver-
-og hver af dem forsøger at genskabe den oprindelige blok.
Uigennemtrængelige støder de lyset fra sig som en tyk mur.
Bravo, Paul!
Bravo!
Hun er skræmmende.
Hvor pinligt for hendes bror.
De er en fantastisk poet, monsieur Claudel.
Fantastisk!
Hun får aldrig nogen bestillinger fra borgerskabet.
Har De set "Sludrechatollerne"?
Så lille, at man kan holde den i hånden, som en hemmelighed.
Eugene Blot, tak!
Tak! Det er en succes!
- Hun er excentrisk. - De er fra Camille.
Hun har fået kjolen lavet. Jeg kunne ikke stoppe hende.
Et cirkus! Intet andet end snavs kommer ud af en hvirvelvind.
Camilles har I hvert fald ikke snydt sig til sine værker som Rodin.
Det har været svært for hende at komme sig over Rodin.
Hun satsede alt på Rodin, og hun mistede alt.
Min søster.
Min søster…
… er et levende mysterium.
Man kan kun nærme sig det på en måde - forsigtigt.
Jeg går nu, Blot.
Uden at sige farvel til hende?
De fleste anmeldelser var positive.
De kritiserede kun Perseus.
De fandt den stødende.
Enkelte så den som et selvportræt med afhugget hoved.
- De skal ikke kritisere min statue. - De har kæmpet alene.
De er den mest autentiske skulptør, jeg kender.
Glem udstillingskataloget. Jeg solgte ingenting…
….men det vil jeg gøre. Det afskrækker mig ikke.
Samlerne må blive bevægede af Deres kunst-
for den flår mit hjerte ud.
De griner hånligt af Dem, fordi De ikke kan knuse Dem.
Genier skræmmer altid folk.
Jeg burde have købt tøj og hatte-
- stedet for at dyrke min passion for tvivlsomme monumenter.
Deres kunst er så stor, at ingen længere forstår den.
Jeg elsker Dem, Blot.
Send mig marmorstatuerne. Nej, send mig dem i gips.
Behold marmorstatuerne, og også bronzerne.
Gå, Robert. Tal med hende.
Det er Robert!
Åbn døren!
De derinde!
De skulle skamme Dem at udnytte et barn. - Hvor er din far?
Alt de laver er at sove! Jeg er skulptør, monsieur!
Jeg får mine idéer om natten.
Jeg tænker på, hvordan han også led-
-da han hørte sandheden om hende og Rodin!
Hvilken frækhed! At leve med ham som en forsørget kvinde!
Jeg tør dårligt nok sige, hvad jeg tænker.
Hun udnyttede os!
Jeg kan ikke forlade min datter!
Der må gøres noget!
Jeg, den undertegnede, læge i Paris-
-bekræfter at Camille Claudel lider af en psykisk sygdom.
Hun klæder sig I gamle klude, er uvasket og har solgt sine møbler-
-på trods af, at hendes familie, der også betaler hendes husleje…
…giver hende 200 franc om måneden, som hun ville kunne leve af.
Hun har låst sig inde, uden luft, da hun har forseglet vinduerne.
- Hun har ikke været ude i månedsvis. - Hun blev ikke til noget.
Jeg blev til noget, men hun gjorde ikke.
Alle de gaver, som naturen gav hende, gjorde hende kun ulykkelig.
Det er en sand katastrofe. Den har opslugt min søster.
… fare for sine naboer. Derfor bør hun spærres inde på en sindssygeanstalt.
Alle disse prøvelser på kun en uge.
Min mands død, min datter.
Det er svært.
De kan få hende tilbage, når hun har fået det bedre.
VILLE EVRARDS SINDSSYGEANSTALT
Min lille Paul.…
Du besøgte mig i maj og du lovede at du ville passe på mig-
-og ikke forlade mig.
Galeanstalter findes for at tilføje smerte.
Jeg kan ikke få hjælp, for jeg ser aldrig nogen.
De prøver at tvinge mig til at skulptere her.
Det har de ikke held med, og gør de det sværere for mig.
Glem ikke, Paul, at din søster sidder i fængsel med galninge.
Mor skrev til lægen, at jeg vil gøre dig fortræd.
At jeg hader dig og vil gøre dig ondt.
Det er ikke sandt.
Bare hun ville ønske tage mig med til Villeneuve for at bo med hende.
Tror du, at jeg nyder at tilbringe måneder, år-
-uden nogle nyheder eller håb?
Hvor kommer denne ondskab fra?
Hvordan kunne de forandre dig? Det ville jeg gerne vide.
De kunne lige så godt sende mig til Sibirien.
Har du passet på mine ting? Er de i Villeneuve?
Pas på, at de ikke ender I hænderne på Rodin.
Han er så bange for, at jeg skal vende tilbage.
Det er derfor, han har fået mig spærret inde her. Ikke sandt, Paul?
Jeg vil så gerne hjem, hvor jeg kan lukke døren bag mig.
Jeg ved ikke, om den drøm vil blive opfyldt.
At jeg kommer hjem.
Åh, gud, jeg ville ønske, at jeg var I Villeneuve.
Din søster er i eksil.
Da krigen brød ud, blev Camille Claudel flyttet
til sindssygehospitalet Montdevergues den 9 september, 1914.
Hun døde den 19. oktober 1943 efter 30 års internering.
Oversættelse: Jacob Jensen www primetext tv
....::::Rippet af Firewalker.dk::::....